Tämänkin tekstityksen tarjosi:
W
WW
WWW
WWW.
WWW.D
WWW.DI
WWW.DIV
WWW.DIVX
WWW.DIVXF
WWW.DIVXFI
WWW.DIVXFIN
WWW.DIVXFINL
WWW.DIVXFINLA
WWW.DIVXFINLAN
WWW.DIVXFINLAND
WWW.DIVXFINLAND.
WWW.DIVXFINLAND.C
WWW.DIVXFINLAND.CO
WWW.DIVXFINLAND.COM
Suomennos: JayJayKing, Explorer, Cotton, Joni, Finnplayer, Haunted
Oikoluku: Sensei69
Castlegard.
Selvä!
- 250. - 250 valmiina.
Selvä!
- 300. - 300 valmiina.
Selvä!
Hän on mennyttä.
Ulkona on yli 38 astetta lämmintä. Hän tarttui minuun jääkylmillä käsillä.
Ulkoisia vammoja lukuun ottamatta, mikään ei ole kohdakkain.
Hänen verisuonetkaan eivät ole kohdakkain. Odotapas.
Katso sydäntä. Aortta ei ole muodossaan.
Ja katso selkärankaa.
Sama juttu. Sama siirtymä menee suoraan kolmannen nikaman yli.
Tämä tyyppi on kuin paperi nukke, joka on leikattu osiin ja liimattu taas yhteen.
Ei lompakkoa. Ei papereita. Vain tämä esine kaulan ympärillä.
Siinä lukee ITC, joten otimme heihin yhteyttä.
- Se laitos autiomaassa. - Suurin tukijamme.
Suokaa anteeksi, herrat.
Frank Gordon, ITC:stä.
Olen täällä hakemassa Vince Taubin ruumista.
Minä olen tohtori Cova, hoidan paperityön.
Kiitoksia.
Vincent Taub, vai?
Tuo on Vinnien onnenamuletti. Kiitos.
Aika surullista, että kuoltuasi paikalle ei saavu kukaan muu kuin työnantajasi.
- Suonette anteeksi, sheriffi. - Tietenkin.
Gordon.
Olen hakemassa ruumista paraikaa.
- Oliko hän yksin vai Deckerin kanssa? - Vain Taub on täällä.
- Tuo se ruumis pois sieltä. - Ja röngtenkuvat sekä muut asiakirjat.
Ota kaikki, onko selvä? Tuottaako se ongelmia?
Ei, ei minkäänlaista. He ovat olleet hyvin avuliaita.
Jos tämä vuotaa, ITC on mennyttä.
Onko mitään käsitystä kuinka hän päätyi sinne autiomaahan?
En tiedä. Ehkä hän käytti paikannintaan liian summittaisesti.
- Se voi olla mitä tahansa. - Ei liian välkkyä.
Hän on kuollut, Robert.
Taub on kuollut.
Ai niin, herra Gordon, mikä on Castlegard?
Kuulin hänen sanovan vain sen, "Castlegard".
Kuulostaa ihan huvipuistolta.
Kuunnelkaas luokka, huhtikuun 4. 1357, Castlegard, Ranska.
Englannin armeija punaisissaan valtasi Castlegardin kylän.
Samaan aikaan ranskalaiset etenivät.
Yrittäen ajaa englantilaiset pois sieltä, tähän suuntaan joen yli, -
ohi luostarin ja ylös tänne korkeuksiin.
Jätä se siihen, Chris, ennen kuin rikot koko paikan.
Samaan aikaan Englannin armeija oli vetäytynyt La Roque Linnaan.
Hyvin linnoitettu, todella vahva, hyvin huollettu -
ja molemmin puolin valmistautunut pitkään piiritykseen.
Ranskalaiset yrittivät työntää englantilaiset pois Ranskasta.
Lordi Oliver yritti viedä sodan pois Ranskasta.
Nyt hänellä oli vanki - eräs nainen.
Säädyllinen ja aatelinen nainen.
Komentaja Arnautin sisar, neiti Claire.
Hän toi naisen esille rintavarustuksille kaikkien ranskalaisten nähtäväksi.
Sen sijaan että se olisi masentanut ranskalaisia, -
se suomi heidät suunnattomaan vimmaan, -
ja he hyökkäsivät linnan kimppuun kuin mielipuolet, -
ja kukistavat englantilaiset pelkällä kiihkolla.
Joten La Roquen linnoitus sortui yhdessä yössä, -
yhden naisen kuoleman takia.
Neiti Clairen.
Se siitä, tarpeeksi teoriaa tälle päivälle.
Menkää likaamaan kätenne.
Hei, Chris.
Hei, isä, minulla on Marekin hiustenleikkuukone tässä.
Ai, hienoa. Kiitos. Tässä, piteles sitä.
Voit liikutella sitä jos tahdot.
- Luulin tämän olevan rutiini matka. - Niin se onkin.
Viime kerralla kun leikkasit partasi, myit talomme, -
ja muutimme Kentuckyyn vuodeksi.
- Äitisi tahtoi maisemanvaihdosta. - Miksi näin käy aina minulle?
Olen vanhempi ja paljon viisampi kuin sinä. Ota kalja.
Se rauhoittaa sinut. Kovin kuumaa työtä tuo silittely.
Tiedän, että jotain on meneillään.
Parta lähtee, joten mitä oikein tapahtuu?
Ne ovat nämä ihmeelliset löydöt joita teemme.
Doniger on antanut meille liian monta vinkkiä.
- Hän on onnekas miljardööri. - Kukaan ei ole niin onnekas.
Hän tietää jotakin, mitä ei kerro. Jokin tässä ei täsmää.
Hän on väistellyt kysymyksiäni. Aion saada vastauksia.
Ehkä kähvellän pari lanttia.
Laitatko sen kassiini? Äläkä rypistä sitä.
Arvostaisin sitä, ettet kertoisi tästä kenellekään.
Erityisesti et Katelle.
- Miksi kertoisin Katelle? - Tässä.
Silitteletkö sitä vähäsen? "Miksi kertoisin Katelle?"
Tulet katsomaan minua kahdesti vuodessa, -
ja jäät kunnes olet sekaisin tylsyydestä.
Ennätys taitaa olla kolme viikkoa.
Ehkä minä olen vain todella alkanut nauttimaan arkeologiasta.
Sanoo poika, joka vihasi pääsiäistä, koska munat täytyi etsiä.
- Niin, koska hautasit munat. - Se ei ole olennaista.
Olet täällä edelleen Katen vuoksi.
Chris.
Katsos, poika, -
rakastan sinua, mutta kärvennät paitaani.
Olen pahoillani.
Sinä ja Kate olette eri maailmoista.
Näit kuinka siinä kävi äitisi ja minun suhteessa.
Niin, isä, mutta ei millään pahalla, en ole niin kuin sinä.
Mutta Kate on.
Usko minua, jos hänen täytyy valita arkeologian ja sinun väliltä, -
sinä häviät.
- Olen pahoillani. - Minä olen pahoillani.
Toin sinulle kaljan.
- Kuinka mukavaa. - Puolet siitä ainakin.
- Mitä sinulla on meneillään siinä? - Portaikko.
Sekö josta puhuit? Mihin ne vievät?
Nyt ne eivät vie mihinkään, mutta ne johtavat tunnelille, -
joka vie aina La Roqueen saakka.
Mitä jos auttaisin sinua? Näytä mitä teen.
- Luulin, että vihaat tätä hommaa. - Ei, en minä vihaa.
Otetaan hörpyt, tarvitsen taukoa.
- Ota sinä täysinäinen. - Kuinka mukavaa sinulta.
- Kippis. - Kippis.
- Kiitos. - Eipä mitään.
Luuletko, että seuraat isäsi jalanjälkiä?
En.
En missään tapauksessa.
Oikeastaan en ole paljoakaan kiinnostunut menneestä.
Etkö? Mistä sitten?
Niin, luulenpa että tiedän jo vastauksen.
Toivoinkin, että olisit huomannut.
Minä olen toivonut, että lakkaisit toivomasta, että huomaisin.
Joten tässä ei ole mitään?
- Chris, olet pomon poika. - Eli...
tässä onkin jotain?
On myöhä, jatkan tätä huomenna. Mutta kiitos kaljasta.
- Olet tainnut harjoitella? - En tästä ainakaa nuorene.
- Sinä sitten rakastat tätä. - Se on tapa, jota en osaa lopettaa.
Annas kun otan tuon sinulta, -
ennen kuin leikkaat itseltäsi jotain mitä vielä tarvitset.
Joten rakkaudesta puhuen, -
miten eilen meni? - Ei mitenkään.
Miltä tuntuu tulla jätetyksi 600 vuotta vanhojen raunioiden takia?
Se on syvältä.
Todella syvältä.
En ymmärrä teitä. Elätte menneisyydessä.
Tiedätkö mitä menneisyys on minulle? Sen takia vanhempani erosivat.
Menneisyyttä on pakkosyötetty minulle aina pienestä pitäen.
Kukaan teistä arkeologeista ei katso tulevaisuuteen.
Mistä sinä puhut? Mitä tulevaisuus on muuta kuin sitä samaa?
Lisää vempaimia, lisää koneita, kuten tuo jolla tulit.
Menneisyydestä kaikki juontaa juurensa, tiedätkö.
Silloiset ihmiset välittivät paljon enemmän toisistaan.
- Miehillä oli kunniallisuutta, ymmärrätkö? - En, en.
Tiedätkö mitä tuo merkitsee minulle? Taistelijoiden romanttista sontaa.
Romanttista?
Tahdotko nähdä romantiikkaa? Tule perässä.
Tule nyt.
Tule!
Mitä sinulla on?
Taas yksi kivi sojottaa maassa.
Ei, se on 600 vuotta vanha ranskalaisen ritarin ja hänen naisensa sargofaagi.
- Eikö olekin kaunis nainen? - Todellinen tyrmääjä.
Oikein hauskaa. Toinen juttu, tässä alhaalla, he pitelevät toisiaan kädestä.
- Todella tavatonta sen ajan ihmisille. - Tuoko on siis tavatonta, vai?
Voi luoja, katso tätä. Tällä ritarilla on vain toinen korva.
Mitä sille on tapahtunut?
Mitä tarkoitat, yksi korva? Siitä puuttuu vain pala, -
se on varmaan jossain tuolla maassa.
Minä se arkeologi olen tässä. Se on veistettiin tuollaiseksi.
- Uskotaan. - Luota minuun.
Keitä he mielestäsi olivat?
Miksi se kiinnostaisi henkilöä, joka ei välitä paskan vertaa?
- Koska olen kiinnostunut. - Näetkö?
- Senhän halusit kuulla? - Kyllä, totta kai.
Ja on totta, että olemme kaikki aiheesta kiinnostuneita.
Siksi olemme täällä.
Ei ole kyse vain kivistä ja kivimurskasta.
On kyse näistä ihmisistä.
Keitä he olivat, ja mikä on heidän tarinansa?
Selvä.
Se auttaa meitä ymmärtämään mistä me tulemme, -
tai mihin olemme menossa.
- Tiedäthän lempisanontani? - Tiedän. "Luot itse oman historiasi."
- Sanonko usein niin? - Kyllä, vähän väliä.
No, olivat he keitä tahansa, -
niin he loivat omansa, -
yhdessä.
On hyvä edetä todella hitaasti. Parempi olla varovainen.
Tulkaa, liikettä!
Sortuma luostarissa!
Seisoin siinä ja maa vain antoi periksi allani.
- Kauanko se on ollut auki? - 15 minuuttia.
Meillä on viisi minuuttia ennen kuin happi alkaa tekemään tuhoa.
- Liikettä sitten. - Olkaa varovaisia.
- Se on juuri siinä, missä työskentelin. - Enpä tiedä tästä.
Kaikki kuulolle. Ollaan varovaisia, onko selvä?
Tulen perässäsi. Ole varovainen.
Kuka menee ensimmäisenä?
- Kuka laskeutuu ensimmäisenä? - Minä.
- Narua Katelle! - Selvä, laskekaa minut hitaasti ja varmasti.
- Kokeillaan radiota. - Olethan varovainen.
- Yksi, kaksi. Kuuluuko? - Kyllä kuuluu.
Hyvin menee. Pidä se vakaana.
- Laskekaa Kate alas. - Laskekaa minut.
Rauhallisesti.
Hitaasti ja varmasti.
Lähestyn ensimmäistä tasoa.
- Rauhallisesti! - Laskekaa minut alas.
- Lisää narua Marekille. - Haista ummehtunutta ilmaa.
Kate, ole varovainen siellä.
Olen alhaalla.
Luoja, tämä on juuri sen paikan alapuolella, jossa työskentelin.
Kate, oletko kunnossa? Mitä siellä tapahtuu?
"Kunnossa?" "Kunnossa" ei kuvaa tilannetta.
- Yksi... - Antakaa minulle löysää.
- Lisää löysää! - Liikettä.
- Voi luoja. - Tämä on uskomatonta.
Olemme ensimmäiset ihmiset täällä 600 vuoteen.
Nämä...
Nämä -
ovat kauniita.
- Chris, et usko näiden kuntoa. - Kate.
- Mitä löysit? - Tule tänne.
Ei voi olla... Tämä on liikaa. Luoja.
- Mikä se on? - Hyvä Jumala.
Vanha asiakirjalaatikko.
Tämä on öljykangas, joka sisältää asiakirjoja.
- Katso tämän kuntoa! - Selvä, ollaan vain todella varovaisia.
Ota laukku, nopeasti.
- En saata uskoa tätä. - Tuosta tulee todellinen löytö.
Varovasti, varovasti.
Viedään tämä ylös. Tarvitsen valoa vielä hetkeksi.
Voi luoja.
Herranen aika.
- Voi ei! - Anna valo minulle.
- Minkälainen, - - Se on uskomaton.
idiootti vahingoittaisi tarkoituksella jotain noin kaunista?
Ilmiselvästi ei arkeologi.
Meidän on lähdettävä. Mennään!
Tulemme ylös!
Nostakaa! Liikettä!
Haluamme ylös nopeasti, onko selvä?
- Pidä tätä. - Mitä sinä teet, Marek?
- Kaikki on hyvin. - Mitä sinä teet?
Se on varmuudella nykyaikainen kaksiteholinssi.
Tiedän, ja ne keksittiin vasta 1800-luvun puolessa välissä.
Mitä tarkoitat? Reikähän aukesi vasta tänään, Stern.
Alhaalla ei varmasti käynyt kukaan ennen meitä.
Ja jos pidät sitä omituisena, niin ihastut tähän.
- Mikä tämä on? - Yksi löytämistänne asiakirjoista.
Se on vain yksinkertainen lista sinne varastoiduista esineistä.
Ei mitään erityistä. Ja, -
sitten löysimme tämän. Katsokaa.
Professori?
"Auttakaa minua"? "E.A. Johnston"?
- "2. huhtikuuta 1357"? - 1357.
- E.A. Johnston. - Mitä tämä on?
Vertailin allekirjoituksia. Se on varmuudella hänen käsialaansa.
Mutta hän on ollut poissa vain kaksi päivää.
Isäsi kirjoitti tuon, mutta teki sen 600 vuotta sitten.
Mitä täällä tapahtuu?
François etsii hänen varalasejaan. Tarkastan reseptistä täsmääkö tämä.
Tämä on siis professorin ja se on 600 vuotta vanha?
- Mitä olet polttanut? - Ehkä voit selittää minulle.
Jos tietäisin, niin selittäisin.
Tiedän vain, että muste on 600 vuotta vanhaa.
Tiedän, tämä on isäni kirjoittama. Tämä on hänen.
- Hän vain kujeilee kanssamme. - Ei! Isäsi ei ikinä -
riskeeraisi löydön puhtautta vitsin takia. Ei ikinä.
- Teitkö musteelle hiilitestin? - Totta kai tein.
- On oltava joku muu selitys. - Tein sen kolmasti.
Kuten juuri sanoin, -
isäsi teki tuon merkinnän, -
mutta hän teki sen 600 vuotta sitten.
En välitä ITC:n käytännöistä.
Olen hänen poikansa ja haluan puhua hänelle nyt.
Löysin professorin lasit. Ne olivat hänen pöydällään.
Ne täsmäävät täysin, katsokaa.
Meidän on tehtävä optinen testi, varmuuden vuoksi.
Nyt alkaa riittää. Joko joku kertoo missä professori Johnston on, -
tai ilmoitan viranomaisille kidnappauksesta.
Onko selvä?
Kerro vain milloin ja missä.
Mitä nyt?
Doniger lähettää koneen hakemaan meitä.
Menemmekö New Mexicoon?
Pakataan.
Huomenta.
Olen Steven Kramer ITC:sta, tervetuloa. Frank Gordon, turvallisuuspäällikkö.
- Missä isäni on? - Näet hänet aivan pian.
- Missä Doniger on? - Doniger odottaa sisällä.
- Kramer selittää teille kaiken. - Herra Kramer, kertokaapa.
Kuinka meillä on 600 vuotta vanha asiakirja, -
- joka on professorin käsialaa. - Pyytäen apua.
Selvitän kaiken, kun pääsemme turvatarkastuksesta.
ITC kehittää itseään koko ajan tieteen saralla.
30 vuotta sitten, liikemaailma koki vallankumouksen, kun keksittiin laite, -
jolla saattoi lähettää asiakirjoja ympäri maailman napin painalluksella.
Donigerin haaveena oli tehdä sama kolmiulotteisille objekteille.
- Kuin faksi tai jotain? - Nimenomaan.
Hän yrittää lähettää oikeita objekteja paikasta toiseen?
- Juuri niin, seuratkaa minua. - Mutta se on mahdotonta.
- Hän tarvitsisi kvanttitietokoneen miljoonilla prosessoreilla. - Olet oikeassa.
Ja niillä rakennamme koneen, joka osaa faksata kolmiulotteisia objekteja.
Selitän peilien tarkoituksen myöhemmin.
Kuulostaahan se hullulta, -
mutta se pakottaisi lähettifirmat lopettamaan toimintansa.
- Saitte sen siis toimimaan? - Kyllä.
Huoneen poikki.
Mutta halusimme lähettää esineitä mannertenvälisesti.
Ei vain huoneen poikki, joten rakensimme isomman koneen.
Tämä on sen prototyyppi.
Prototyyppi? Se vekotin, jonka ohitimme on siis...
- Täsmälleen. - On oikea?
Annoimme sille tuhatkertaisesti virtaa.
Yritimme lähettää jotain täältä New Mexicon laboratoriosta -
vastaavaan laitteeseen, New Yorkin laboratorioon.
Nyt tulee mielenkiintoisin seikka.
Paketti ei koskaan saapunut määränpäähänsä.
Muutaman tunnin kuluttua se vain ilmestyi takaisin tänne.
Hetkinen. Jos se siis katosi laboratorioiden välillä, -
missä se oli koko sen ajan? - Samaa mekin kysyimme.
Joten lähetimme kameran uudestaan ja uudestaan.
Saimme kuvia samasta sijainnista. Metsäisestä rinteestä.
Ja silloin herra Doniger teki nerokkaan päätöksen -
kääntää kamera kuvaamaan ylöspäin.
Kun vertailimme tähtikarttoja horisonttiin, -
tajusimme, ettei kamera ollut ainoastaan väärässä paikassa, -
vaan myös väärässä ajassa. - Mitä se tarkoittaa?
Se tarkoittaa sitä, että kamera otti kuvaa erämaasta -
lähellä Castlegardia, Ranskassa vuonna 1357.
Yrität siis kertoa, että keksitte vahingossa aikamatkailun?
Ei herra Stern, löysimme vahingossa madonreiän.
Madonreiän, joka näyttää olevan lukittu tiettyyn aikaan ja paikkaan menneisyydessä, -
vuoteen 1357, Castlegardissa.
Tarkoitatte siis, että faksasitte isäni lasit ja asiakirjat 1300-luvulle?
Ei, Chris.
Isäsi on 1300-luvulla.
Mitä?
- Tarvitsemme apuanne hänen hakemisessaan. - Herra Robert Doniger.
Tässä ei ole mitään järkeä.
Madonreikä on yksi universumin epävakaimmista voimista.
Henkilön lähettäminen sellaiseen on mahdotonta.
Niin, ja paperinpalaa ei voi tunkea puhelinjohtoon.
Mutta sen voi faksata.
Kyllä, kun on purkanut viestin elektronien virraksi, mutta...
- Voi paska. - Hei, katsokaas.
Itse en välitä siitä, miten ja miksi tämä tapahtui.
Mutta isästäni välitän. Tiesikö hän tästä kaikesta?
Ajattelin meidän voivan auttaa toisiamme. Antaisimme hänelle vinkkejä -
parhaista kaivausalueista, ja hän voisi keksiä, -
miksi olemme lukittuna tähän tiettyyn paikkaan ja aikaan.
Tämän takia siis olette rahoittaneet kaivauksiamme.
Hän oli älykkäämpi kuin luulin. Annoimme hänelle liian monta johtolankaa, -
ja hän tuli epäluuloiseksi. Todella epäluuloiseksi.
Kuinka saatoitte lähettää hänet sinne?
Vain luoja tietää missä hän on ja missä kunnossa.
Hän on todella hyvä suostuttelemaan. Hän vaati päästä lähtemään.
- Nyt hän on jumissa siellä. - Ja siksi te astutte kuvaan.
- Näytämmekö madonreikien asiantuntijoilta? - Ette.
Herra Doniger, lähetitte professorin satavuotiseen sotaan?
- Kyllä. - Lähetitte hänet sekasortoiseen aikaan.
Tarvitsemme kulttuurin asiantuntijoita, emme tiedemiehiä.
Väkeni ei tiedä mitään keskiaikaisesta maailmasta, -
tai kuinka seurustella paikallisten kanssa. Ja se meidän on tehtävä, -
jos haluamme löytää professorin ja tuoda hänet takaisin.
Tuomme hänet siis vain takaisin? Todella yksinkertaista.
Astumme vain laitteeseen, viiletämme vuoteen 1357 ja tuomme hänet takaisin?
Vasta, kun hän on purkanut meidät elektronien virraksi.
- Miksi meidän pitäisi suostua tähän? - Mielestäni meidän tulisi tietää enemmän.
- Tiedän, että teillä on paljon kysymyksiä - Kyllä, useita kysymyksiä.
Professori on jo nyt ollut poissa 72 tuntia, -
ja jokainen lisäminuutti vaikeuttaa hänen löytämistään.
- Totta. - Bob?
Suokaa anteeksi.
Heidät täytyy valmistella lähtöä varten, jos he lähtevät.
- Frank, valmistaudu heidän kanssaan. - Minä en lähde.
Luulen Gomezin ja Baretton olevan valmiina.
Meidän on harkittava tätä, ennen kuin...
Haluaisin sinun lähtevän mukaan.
Emmehän sanoneet lähtevämme.
Steve, voitko tuoda heidät valmisteltaviksi?
Totta kai. Tännepäin, ihmiset.
Kiitos. Pyydän, tännepäin. Kiitos.
Seuratkaa Steveä, hän vie teidät valmisteluhuoneeseen.
Gomez ja Baretto ovat kaksi parasta miestäni.
He selviävät mistä vain. Itse en mielelläni lähtisi.
Haluan todella sinun lähtevän.
Ja jos tapaat Deckerin, niin tiedät mitä tehdä.
Robert...
Pidit todella hienon puheen.
Uskoin sen melkein itsekin.
- Mutta etkö unohtanut jotain? - Minkä?
Älä viitsi. Katso Taubin magneettikuvia, hänen verisuoniaan.
Tuohan on hänen 10. matkaltaan. Heille tämä on ensimmäinen.
Heillä ei siis mielestäsi ole oikeutta tietää, -
ettemme tiedä kuinka hän päätyi erämaahan.
Niinkö ajattelet?
Kerroin heille tarpeeksi.
Kuinka isäni jäi jumiin sinne?
Doniger antoi hänelle tunnin aikaa.
Hommat karkasivat käsistä, ja kadotin hänet metsään.
- Jätit hänet sinne? - Aikaa oli rajoitetusti, -
ja minun oli palattava, tai olisimme molemmat olleet jumissa.
Parempi hän kuin sinä, eikö niin?
Kuunnelkaa kaikki.
Meidän on käytävä läpi muutama asia ennen lähtöä.
Ensinnäkin, he tarvitsevat tietoa elintoiminnoistanne paluutanne varten.
Toiseksi, vaihtakaa vaatteenne tuolla oleviin.
- Voimmeko ottaa mitä vain? - Mitä vain haluatte.
Laittakaa henkilökohtaiset tavaranne noihin lokeroihin.
Ja viimeiseksi haluan esitellä kaksi ystävääni, Bill Baretton ja Jimmy Gomezin.
He tulevat mukaamme.
Kavereitani merijalkaväestä, palvelivat alaisuudessani.
- Mihin me heitä tarvitsemme? - Siltä varalta, että jokin menee vikaan.
Haluan olla valmistautunut. No niin, vaihdetaan vaatteet.
- En voi uskoa teidän edes harkitsevan tätä. - Hei, minä lähden.
Ymmärrättekö mitä se laite tekee?
Se purkaa teidät molekyylitasolle, -
joka tarkoittaa, että ette ole hetkeen olemassa.
- Kuunnelkaa häntä. Tuossa on järkeä. - Lopettakaa! Odottakaa hetki.
Hän on oikeassa. En tarvitse neiti Ericsonia, enkä sinua Chris, -
mutta tarvitsen teitä, koska tunnette aikakauden.
Hei, kukaan ei tunne sitä niin hyvin kuin minä.
- Minä lähden. - Enkä minäkään jää pois.
Sanoin juuri, etten lähde, joten näpit irti!
Kiitos.
Stern, emme tarvitse sinua siellä. Olet fyysikko.
- Taitosi eivät auta meitä. - Olen pahoillani.
Mutta sinua tarvitsemme, François.
- Mihin me häntä tarvitsemme? - Koska hän puhuu sujuvasti ranskaa.
- Hän on oikeassa. - Kouluranskani ei ole kovin hääviä.
- Ei. Älä tee tätä. - Tarvitsemme hänen apuaan, Stern.
- Suojelen sinua. - Älkää painostako häntä.
François, tämä on oma päätöksesi.
Isäsi olisi tehnyt saman minulle, joten kyllä, minä lähden.
- Selvä. - Hyvä.
Kiitos.
- Magneettikelat valmiina. - Varmennetaan.
Alusta ylös.
Tietokoneet ovat valmiina, herra Doniger.
Sano Gordonille, että on aloitettava.
Laittakaa muutama kalja kylmään minua varten.
Herra Stern.
Katso meidän peräämme, onko selvä?
Kaikki on hyvin. Palaamme ennen kuin huomaatkaan.
- Ota rennosti, veliseni. - Muistatko ne 50 dollaria, jotka olen velkaa?
No niin, liikettä.
Frank, kuusi tuntia ja kello käy. - Kiitos.
Nämä ovat henkilökohtaiset paikantimenne, pitäkää niitä kaulassanne.
Voitte ilmoittaa paluustanne millä tahansa niistä, -
mihin aikaan tahansa.
Frank selittää niiden toiminnan koukerot palattuanne.
Ja tärkein asia, yksi tunniste tuo teidät kaikki takaisin.
- Älkää kadottako niitä. - Entä suojelu, aseet?
Mitään nykyaikaista ei oteta, etenkään aseita.
- Paikantimissanne on kuuden tunnin aikaraja. - Aikaraja?
- Ne palavat loppuun kuuden tunnin kuluttua. - Entä sen jälkeen?
Älä huoli, hoidan teidät takaisin ennen kuin huomaatkaan.
Pahoittelen, François. Heillä ei ollut tällaisia silloin.
En näe ilman...
Kyllä sinä pärjäät. Siinä munasimme professorin kanssa.
Minun on kerrottava teille, että tämä sattuu jonkin verran.
Ymmärtääkseni se on aika voimakasta, mutta nopeasti ohimenevää kipua.
Muutama sekunti. Ei jälkivaikutuksia, joten -
suokaa anteeksi. En halunnut sen vaikuttavan päätökseenne.
- Selvä. Onnea matkaan. - Mennään.
Näytätte muuten kaikki loistavilta. Neiti Ericson, olette jumalainen.
- Kiitos. - Onnea matkaan.
Älkää huoliko. Palaatte sopivasti lounaalle.
- Pitäkää tätä äärimmäisenä opintomatkana. - Olkaa varovaisia.
Tämä on loistava tilaisuus arkeologille.
- En voi uskoa, että teemme tämän. - Hitaasti, täällä ei ole kaiteita.
Josh, tule alas. Tule katsomaan.
- Kyllä, voin hyvin. - Ottakaa paikkanne alueen ympäriltä.
- Levittäytykää. - Liikutaan lavalla.
Vetäkää syvään henkeä, ja rentoutukaa.
- Olemmeko valmiit? - Järjestelmät tarkistettu.
Tule sisään, Josh. Sulje ovi.
- Onnea. - Kuusi tuntia ja kello käy.
Herra Marek? Herra Marek, menkää paikallenne.
Kuinka voitte?
- Mitä helvettiä olemme tekemässä? - Saamme elämämme mahdollisuuden.
Ei ole syytä olla huolissaan. Pidämme teistä huolta.
Rentoutukaa Hyvin tämä menee.
- DNA-virtaukset lukittu. - Kiitos.
- Selvä, lukitkaa tila. - Lukitaan.
- Kauanko siihen menee? - Muutama sekunti.
Katsokaa tuota.
Peilit lukittu.
Voi helv...
Missä hän on? François!
- Oletko kunnossa? - Missä François? François?
- François! - Tuolla hän on!
Vetäkää hänet pois sieltä!
Nyt odotamme.
Ojenna kätesi!
- Tule! - François, pidä kiinni.
Pidä kiinni.
- Ota kiinni kädestäni. - Oletko kunnossa?
Ovatko kaikki kunnossa?
Se oli lähellä.
Mennään ylös tätä mäkeä. Seuratkaa kaikki.
- Olipahan alku. - Olemme aina saapuneet maalle.
- Gordon, onko tämä se? - Luulen niin.
Luulet niin? Olemmeko Ranskassa vuodessa 1357?
- Tämä voisi olla Oregon. - Gordon, missä me olemme?
Hiljaa! Luottakaa minuun, me olemme Ranskassa.
- Jos tämä on Ranska, olen kotona. - Mennään.
Selitän paikantimista.
Kun tästä painaa se näyttää jäljellä olevan ajan.
Kun sitä puristaa se vie kotiin, mutta älkää tehkö sitä.
- Miksi ei? - Hänen isänsä on vielä löytämättä.
Vielä yksi juttu...
- Hän sanoi "piiloutukaa". - Menkää piiloon.
Mennään, vauhtia!
François, tule!
Hyvin tehty, sir De Kere.
- Menkää hänen peräänsä. - Kyllä, herrani.
Ottakaat muut kiinni. Selvittäkää keitä he ovat.
Tulkaa, nopeasti.
Voi luoja! Baretto!
Saimme paluusignaalin! He ovat tulossa takaisin!
- Voi hyvä Jumala. - Hakekaa lääkintämies!
Hakekaa lääkintämies tänne!
- Mikä se oli? - Mikä?
Mikä tuo on?
Se on kranaatti! Maahan!
Voi luoja, hän lähti.
Mene maahan, hän näkee sinut!
Sinä! Täällä!
Mennään. Tule!
Selvä, mennään.
Tule. Chris!
Kate!
Marek!
- Missä pojat ovat? Missä Marek on? - Tyyppejä lähti Baretton perään.
Häneen osui nuolia ja hän painoi paikanninta. Hän on poissa.
Hänen osui kaksi nuolta ja hän varmaan painoi paikanninta...
- Missä Gomez on? - En nähnyt häntä.
Voi luoja.
Älä katso.
- Mitä sinä teet? - Helvetti, en löydä hänen paikannintaan.
Etsitkö hänen paikannintaan? Hän on kuollut!
- Mitä sinä teet? - Hommaan meidät pois täältä.
- Emme ole lähdössä mihinkään. - Emme voi pelastaa ketään kuolleina!
- Ole hiljaa. - Et voi tehdä sitä.
Miksi en?
Pitää olla vähintään kymmenen metriä tilaa ympärillä.
- Mitä? - Yritin kertoa teille.
Älkää hävittäkö näitä, ne ovat hyvin tärkeitä.
Jos seuraatte minua, minä pelastan isäsi ja vien sinut kotiin.
- Kaikki tulee olemaan hyvin. - Etsitään Marek.
- Entä Gomez? - Emme voi tehdä mitään nyt.
- Meidän pitää mennä. Katso minua. - François, mennään.
Hiljaa! Sotilaita!
Ohitit meidät metsässä. Kaikki on hyvin.
- Kadotimme jäljet. - Perhana.
- Etsikää ne uudestaan. - Kyllä, sir De Kere.
Etsikää joelta.
Jessus, olet tyttö.
Kaikki on hyvin.
Ranskalaisten perään!
Perään! Älkää jättäkö ketään henkiin!
Varovasti.
- Siinähän sinä olet. - Ei.
Apua!
Sammuta se!
Hän tiesi ettei mukaan saanut ottaa mitään modernia.
Se perhana vei kranaatin mukanaan.
En voi uskoa sitä.
Käämit.
Perhana! Hän tiesi rajoitukset: ei nykyaikaisia aseita!
- Gomez? - Yhteydet toimivat.
Hänen paikantimensa.
- Mitä muille tapahtui? - Tuokaa lääkintämies tänne!
- En tiedä. - Anna hanskasi.
Yrittikö kukaan tulla hänen mukanaan takaisin?
En tiedä. Tiedän sen mitä sinäkin.
Entä jos he yrittävät tulla takaisin nyt?
- Se ei tule tapahtumaan... - Älä vedä johtopäätöksiä.
Et voi jättää seitsemää ihmistä jumiin sinne!
- Sano, että sinulla on varasuunnitelma... - Hiljaa!
En tiedä.
Sano, että sinulla on varasuunnitelma.
Kyllä, meillä on varasuunnitelma.
Vauhtia!
Gordon! Marek on tuolla! Chris!
Tämä ranskalaisnainen vie meidät Castlegardiin.
Se on hienoa. Mennään, tulkaa.
Castlegardin kylä. Olemme täällä.
Minne kaikki ovat menossa?
Odota hetki.
- Mikä päivä nyt on? - Marek...
Neljäs huhtikuuta.
- Tietysti, nyt on 4. huhtikuuta. - 1357.
- Päivä jolloin La Roque tuhotaan? - Odota.
- Mistä sinä puhut? - Sinä paskiainen.
- Anteeksi mitä? - Toit meidät päivään -
jolloin ranskalaiset hyökkäävät.
Iltaan mennessä tämä koko paikka palaa poroksi.
Unohtakaa historiat ja ryhtykää etsimään professoria.
Seuratkaa minua.
Mennään.
Olen fyysikko, anna minun tehdä jotain. Voin auttaa.
- Ole vaikka apteekkari. - Tuo oli hyvä Robert.
- Uudet paneelit ovat tulossa. - Kuinka kauan tässä menee?
Viisi tuntia ja 27 minuuttia.
Mistä sinä tiedät, että tässä kestää 5 tuntia ja 27 minuuttia?
Koska meillä ei ole enempää aikaa.
Kun tämä asema on korjattu, -
ja paikantimista loppuisi virta, -
voimmehan silti lähettää jonkun hakemaan heitä?
Vain paikantimet pitävät madonreikää auki.
Mutta olet avannut ja sulkenut madonreiän tuhansia kertoja.
- Kun asema.. - Kuuntele, emme edes tiedä -
mitä teimme, kun saimme yhteyden tähän madonreikään.
Onnekas kalibrointi, epäpuhtaus käämeissä... Tarkoitan, että se kranaatti -
luultavasti tuhosi mahdollisuuden tehdä sitä uudelleen.
Joten kun heidän paikantimet lakkaavat toimimasta, he jäävät sinne lopullisesti?
- Sitäkö tarkoitat? - Mahdollisesti.
Tulkaa, kaverit.
Mennään. Tätä tietä.
La Roquen linna odottaa sotilaitaan.
- Aateliskartano. - Katsokaa tuota.
En voi uskoa tätä. Olimme juuri tekemässä sitä.
Tuo on tosiaan Castlegard.
Se on erilainen, tein tuon oikean puolen väärin.
- Mistä tuo torni tuli? - Entä jos isäni on siellä?
- Olet oikeassa. - Miten pääsemme sisään?
Sotilaita tulossa.
- Sinä siellä! - Mennään.
Miksi olette vielä täällä?
- Juoskaa! - Pysähtykää!
- Vauhtia! - Älä päästä niitä karkuun!
Viekää se hevonen pois tieltä!
Herrani!
- Nostakaa hänet ylös. - Tulkaa, ystäväni.
- Keitä he ovat? - Vangitsimme heidät kylässä.
Olen lordi Oliver. Kuka puhuu puolestanne?
- Minä puhun, herrani. - Puhut oudosti.
Kyllä. Olemme skotlantilaisia, herrani.
Skotlantilaisia? Tulitteko tappamaan meidän sänkyihimme?
Ensin se vanha mies ja nyt tämä ryhmä.
Miksi skotlantilaiset pitävät tästä kylästä niin?
- Täytyy johtua teidän hyvistä tavoista, herrani. - Tosiaan.
Neitokaiseni.
- Anteeksi, herrani. - Anna hänen puhua.
- Se vanha mies, josta puhuitte... - Edward De Johnness?
Väitti olevansa oppimestari.
- Tunnetteko hänet? - Hän on isäntämme, sir.
- Onko hän kunnossa? - Hän sanoi olleensa yksin.
Olimme useita päiviä häntä jäljessä. Hän ei tiedä, että olemme täällä.
Kuka sinä olet?
Juuri sinä, jonka pää koskettaa kattoa.
François, herrani.
Ranskalainen.
Rauhoittukaa. Olemmehan kaikki herrasmiehiä.
Hän on tulkkimme, herra.
Suokaa heille anteeksi. Olen sodassa ranskalaisten, siinä missä skottienkin kanssa.
Unohtuiko joku? Espanjalaiset, sodinko heitäkin vastaan?
Arnaut on lähettänyt monia vakoojia keskuuteeni.
- Hän ei ole vakooja. - Eikö?
- Hän on ystävämme. - Olen vakuuttunut siitä.
Hän on joka tapauksessa liian pitkä vakoojaksi.
- Tulkkaa se. - Ole vaiti.
Tulkkaa.
- Olen vakooja. - Anteeksi, en oikein kuullut.
- Se tarkoittaa... - Älä sano sitä, François.
Minä olen vakooja.
Tämähän on ihme. Hiljainen ranskalainen.
- Kuulitteko te sen? - Ei.
Kunnolla ääntä poika!
Olen vakooja.
Niin arvelinkin.
- Herran Jumala! - Hankkiutukaa ranskalaisesta eroon.
Viekää muut vanhuksen seuraan. Heistä voi olla vielä hyötyä.
Kuka seuraavaksi?
- Ei! - Chris älä!
Älkää!
Voi François.
Sisään siitä!
- Kapua ylös! Liikettä niveliin! - Älkää tönikö minua!
- Jättäkää tyttö rauhaan! - Vauhtia!
- Senkin kirottu skotti. - Seis.
Olen menossa!
Täällä Andre. Tule tänne.
Hei kaverit, olen hukannut paikantimeni.
Ei haittaa. Tarvitsemme vain yhden paikantimen päästäksemme kotiin.
- Tällaista ei voi tapahtua. - Pitäkää huolta jäljellä olevista.
Ne paskiaiset tappoivat Françoisin.
Professori.
- Kate? - Niin.
- Hyvä Luoja, Kate. - Oletko kunnossa.
Sait viestini.
Chris, sinun isäsi.
- Chris ja Marek ovat myös täällä. - Isä.
- Poikani. - Isä.
- Chris. - Hienoa, että olet yhä hengissä.
Luojani.
Mitä tapahtui?
- Sinusta on vuotanut verta. - Se ei ole minun vertani.
Vaan Françoisen.
Hän on kuollut.
Olivier surmautti hänet, koska hän oli ranskalainen.
Mies veti miekan tanaan ja vain juoksi päin François'ta.
Professori, mitä on tapahtunut?
Yritin karttaa englantilaisia, mutta he löysivät minut luostarista.
Uskottelin Oliverille olevani oppimestari matkalla Dubliniin.
Laiminlöin Shakespearen. Mikä hiton oppimestari?
- Se tarkoittaa tiedemiestä. - Hän syytti minua vakoilusta.
- Miten selviydyit siitä? - Lupasin Olivierille uuden aseen.
Millaisen aseen?
Nestemäisen tulen, joka on niin voimakas, ettei edes vesi pure siihen.
" Meritulenko? " Lupasitko hänelle kreikkalaisen tulen?
Anteeksi professori, mutta onko teillä lainkaan käsitystä mitä saatoitte tehdä?
Annoitte englantilaisille merkittävän etulyöntiaseman tässä taistelussa.
- Heidän pitäisi hävitä sota! - Yksin en voinut muuta!
- Rauhoitu Marek! - Olen pahoillani. Olet oikeassa.
Oleellisinta on, että kun nämä heput palaavat tänne -
ja vievät meidät La Roqueen. Kun he ovat ryhmittyneet taisteluun, -
meillä ei ole mitään mahdollisuutta paeta. Voisimme yhtä hyvin olla kuolleita.
- Meidän on päästävä täältä heti. - Odottakaa.
Muistatteko laitumen, missä talonpoikain majat ovat?
Se on lähin sijainti, jossa on riittävästi tilaa käyttää paikanninta.
- Miten me sinne pääsisimme? - Meidän on pian keksittävä jotain.
- Meillä on neljä tuntia aikaa. - Neljä tuntia on enemmän kuin tarpeeksi.
Nähdäkseni olemme 650 vuotta kehityksessä edellä näitä tyyppejä.
Ei ole mitään syytä miksemme pääsisi kotiin 20 minuutissa.
- Ryhdytään etsimään ulospääsyä. - Aletaan koluta paikkoja.
Tuosta reiästä mahtuu kiipeämään läpi.
- Hiljaa siellä! - Ei hätää.
Tämä nainen oli vangitsemassamme ryhmässä, herrani.
Saanko tiedustella miksi olet tiluksillani?
Rauhoittukaa.
- Mitä sinä meinaat? - Kerronpa mitä teen:
Kiipeän seinää pitkin alas. Kun reitti on selvä, päästän teidät ulos.
- Riittää. - Sinähän et mene minnekään.
Mitä? Minä olen...
Marek, olen paras kiipeilijä. Olen paras kiipeilijä.
Jos jonkun pitäisi mennä, niin se olisin minä, -
mutta nuo kattosäleet eivät kanna minua, sinua tai sinua Chris.
- Aivan. - Kuuntele.
Mutta ne ehkä kestävän sinun painosi, Kate.
Kuule Kate, tämä ei ole leikinasia. Oletko valmis riistämään hengen?
Teen mitä täytyy.
Tämä ei tule onnistumaan. Et mene minnekään.
Kaikki tulee sujumaan hyvin.
Täällä on yksi pahempi asia kuin kuolema. Ja se on elämä täällä.
Enkä alistu kumpaankaan. Minun on mentävä.
Kate on oikeassa.
Kate.
- Muista olla varovainen. - Tämä on helppoa kuin heinänteko.
Tarvitsen apuasi Chris. Kiirehdi.
Sinun on pidettävä tämä avoimena.
Sopiiko?
- Ole varuillasi, Kate. - Selvä, nyt on mentävä.
- Varovasti. - Tuolla on vartioita.
Aion mennä harjan yli.
- Toisella puolella on ikkuna. - Selvä, ole tarkkana.
Sain sinusta otteen! Pidä kiinni!
Pidä kiinni. Älä päästä irti.
- Oletko kunnossa? - Löysin jalansijan.
- Me vedämme sinut takasin sisälle. - Ei, pärjään kyllä.
- Olethan varovainen. - Minun on jatkettava.
Mies siellä! Kerää kakarat kokoon ja alkakaa painua!
Ulkona kaikki selvää.
Pysykää ruodussa miehet! Asemiin!
Liikaa olutta. Jatketaan peliä, kun palaan.
Pidä heidät vaiti.
- Mitä hel... - Nyt!
Ota ase!
- Lähdetään, Chris. - Pahoittelen syvästi.
Häivytäänkö samaa reittiä, jota tulimme?
- Marek! - Joo, joo. Mene sinä edellä.
- Minä jään selustaan. - Hyvä on, lähdetään.
Kate, meidän on mentävä.
Olkaa tarkkana.
Mennään. Kiirehtikää.
Ääneti.
Menkää te edellä. Minä tavoitan teidät.
- Mitä touhuat? - Kuuntele.
- Oletko järjiltäsi? - Lähdetään.
Minulla on paikantimeni, tulen perässä.
- Mihin Marek jäi. - Hän tulee perässä.
- Robert! - Mitä?
DNA-virta pitäisi olla päällä... nyt.
- Onnistui. - Onko se täysin toimiva?
- Kyllä. - On tämäkin alku.
- Hievahtamatta. Ei sanaakaan. - Petturi!
Jeesus, mikset kuunnellut minua?
Voi paska!
Jeesus! Lopeta, se olen minä!
Lopeta!
Mitä? Mitä sinä turiset?
Kirves! Anna minulle kirves.
Ja pidä silmällä seinää.
Siirrä sitä! Pane se ovea vasten!
- Auta minua! - Pois tieltä, nainen!
Pois edestä!
Pitäisitkö kiirettä! Kohta mennään!
Mene!
Vartijat!
- Kuka tuo oli? - Hänen nimensä on De Kere.
Tule. Nopeasti. Suunnataan takaisin joelle.
Kutsu lisää vartioita!
- Emme voi lähteä ilman Marekia. - En piittaa paskaakaan Marekista.
Tehtäväni on pelastaa professori. En voi huolehtia teistä.
Menetin Gomezin ja Baretton.
Te seuraatte minua tai saatte pärjätä omillanne. Menoksi!
Kiireesti joelle.
Meillä on kenttäkupru. Joku yrittää tulla takaisin.
- Kuinka voimakas? - Se on minimaalinen.
- Mitä se tarkoittaa? - Sitä, että he ovat yhä elossa.
Halt!
Tule. Tule.
Missä hän on? Missä Gordon on?
Missä...?
- Tuolla hän on. Tuolla hän on. - Näin hänet. Mennään!
- Odota. Varo. - Chris! Pudota aseesi.
Selvä. Mennään.
Voi paska.
- Älä viitsi! - Aiotko jättää meidät niin kuin jätit isäni?
- Ihmiset katsovat. - Ei ole aikaa.
- Kuuntele. Kuuntele. - Kaikki katsovat.
- Olkaa hiljaa. - Kate, paina tunnistettasi.
Paina omaasi. En lähde ilman Marekia.
- Paina tunnistettasi. - En lähde mihinkään.
Marekilla on oma tunnistimensa.
Etsikää jokaisesta talosta ja farmista!
- Voi paska. - Kate, paina sitä.
Voimme tulla takaisin hakemaan Marekin, paina sitä.
Olemme olleet täällä liian pitkään.
- Paina sitä. - Se ei toimi.
- Tiedän miten tämä tehdään.
- Miksei se...? - En tiedä.
- Jos se toimisi, olisimme jo kotona! - Kävelkää kaikki hitaasti pois.
Etsitään paikka, jonne voimme piiloutua.
Jalkaväki, hajaantukaa. Etsikää mökeistä!
Muuten, nimeni on Andre Marek.
Castlegard taisi olla kotikyläsi?
- Älä huolehdi, palaat sinne pian. - En.
Englantilaiset polttavat sen maan tasalle ennen kuin vetäytyvät La Roque'hen.
- Ei, La Roque tuhoutuu myös. - Niin.
Mutta se vaatii vielä monia ihmishenkiä -
ja kuukausien taisteluja ennen kuin se tapahtuu.
Ranskalaiset rakensivat sen linnoituksen. Tiedämme kuinka vahva se on.
La Roque tuhoutuu tänään.
Ainoastaan profeetta... tai hölmö voisi esittää tuollaisen väitteen.
Sinä olet luultavasti hölmö.
Mikä vaan saa sinut nauramaan tuolla tavalla.
Oletko... naimisissa?
En.
Olemme taistelleet englantilaisia vastaan koko elämäni.
Ei ole aikaa avioliitolle.
Tietenkin.
Oletko kenenkään... kanssa?
- Olenko kenenkään kanssa? - Niin.
Olen sinun kanssasi.
Tiedän, tiedän, tarkoitan, että, onko ketään...?
Onko ketään, jota näet?
- Näenkö ketään? - Niin.
En ketään. On mahdollista, että he piileksivät rannalla -
tai metsässä. He voivat olla missä tahansa.
Herran Jumala. Tiedäthän, on hauskaa, että -
puhumme samaa kieltä, -
mutta et ymmärrä mitään sanomastani, ethän?
Napatkaa heidät!
Ei, ei.
Ei hätää. He ovat ranskalaisia. He auttavat meitä.
- Sinä olet Lady Claire. - Lady?
Pidän tuosta. Se on viehättävää.
Neito Claire.
Tulta!
Etsikää heidät!
Tapoin sen miehen.
Minun täytyy elää sen kanssa.
- Täällä! - Löysimme heidät!
- Löysimme heidät, herrani! - Täällä nyt!
- Mennään! - Älä päästä niitä menemään!
Tule!
Mene sisään!
Kiertäkää takaa.
- Hiljaa ja siirry tuonne noin. - Tule.
- Polttakaa se. - Ei.
- Ei, ette voi tehdä sitä! - Älkää.
Chris, tule ulos sieltä. Chris!
Chris! Poikani on siellä! Chris, tule pois sieltä!
Pidättele miestäsi.
Ei! Ei!
No niin, tule.
- Tule jo. - Chris, odota.
- Tule. - Odota.
- Claire! - Arnaut.
Siskoni, olen etsinyt sinua viikon. Missä olet ollut?
Olen kunnossa.
Kuka tämä mies on?
Hän pelasti henkeni.
Hän on kiitollinen, että palautit hänen siskonsa...
- Olet englantilainen. - En, olen skotlantilainen.
Arnaut, hän pelasti yhden miehesi hengen.
- Olet skotlantilainen, niinkö? - Niin.
Siinä tapauksessa, en osaa kuvailla kuinka kiitollinen olen.
Sinä voit. Pidä hänet lähettyvillä ja turvassa.
- Osaan pitää huolen itsestäni. - Kyllä, se on itsestään selvää.
Olkaa kiltti, älkääkä päästäkö häntä näköpiiristänne, etenkään tänä iltana.
Älä huolehdi, häntä suojellaan tarkasti.
Minun täytyy lähteä. Täytyy palata Castlegardiin etsimään ystäviäni.
Minun täytyy pyytää kenties hevosta ja asetta.
Et selviä hengissä englantilaisten linjojen läpi.
He siirtyvät kylästä La Roque'hen. Hyökkäämme tänään.
Et voi mennä takaisin.
Minun täytyy ainakin yrittää ja etsiä ystäväni.
Olen pahoillani.
Olkoon menneeksi. Annan sinulle mitä pyydät.
- Kiitos vielä. - Kiitos.
- Neiti Claire... - Claire.
Olisimmepa tavanneet eri aikaan.
Andre Marek.
Oletko naimisissa?
En.
Arnaut?
Arnaut on siellä siskonsa kanssa.
Hyvin tehty.
Nopeasti sinne, tappakaa Arnaut ja pois.
Ja olkoon Jumala kanssanne.
No niin. Minun täytyy mennä sisään La Roque'hen etsimään isäni.
- Et ikinä selviä lävitse. - Etsin tien.
Ei ole mitään tietä. Tapatat itsesi.
Jessus. Mene, mene.
- Minulla ei ole vaihtoehtoja. - Kyllä on.
On toinenkin tie.
- Mikä, tunneliko? - Niin.
Et ikinä löytänyt sitä. Et tiedä sen olemassaolosta.
- Huhu aina ollut olemassa. - Niin, mutta se on huhu.
- Isäni henki on vaarassa. - Kaikki me olemme vaarassa.
Jos se tunneli oli koskaan olemassa, se on olemassa nyt, 1357.
Tiedän, että se on sielä luostarissa.
Haluan pelastaa isäsi yhtä paljon kuin sinäkin.
Sinun täytyy luottaa minuun. Tiedän, että se on siellä.
Tiedän sen.
Sinun täytyy luottaa minuun.
Pysy jonossa.
- Liikkukaa mukana. - Pitäkää vauhti!
Tappakaa Arnaut!
Claire!
Claire! Claire!
Liikkukaa mukana!
Tulkaa, pojat.
Tuo on Marek! Marek!
- Marek! - Olen kunnossa.
Kyse on Chrisistä and Katesta, Marek.
- Mitä heistä? - He eivät selvinneet.
- He tappoivat Chrisin ja Katen. - Mitä?
Siitä on aikaa, eikö niin, Frank?
Voi hyvä Jumala.
Luulin sinun kuolleen.
Niinpä niin, siksi lähetit Taubin murhaamaan minut.
En murhaamaan, tuomaan kotiin.
- Selvä, kuten sinäkin. - Ei... Kuuntele.
- Kuuntele minua. Will, tarvitsen apuasi. - Mikä tämä on?
Ei se toimi.
Se sanoo, että sinulla on vajaa puolitoista tuntia jäljellä.
- Se ei toimi. - Hevonpaskat.
Sinun täytyy uskoa minua, se ei ollut minun vikani. Onko selvä?
- Minulla on perhe. - Niinkö?
- Olet tavannut perheeni. - Onko sinulla perhe?
- Sinulla on perhe. - Minulla on perhe.
- Niin oli minullakin! - Ei!
Ei! Ei!
- Paskat! - Herran Jumala!
Viimeksi, kun näin hänet, -
hän juoksi paikantimensa kanssa aivoimelle paikalle.
Makasin maassa, kolme nuolta sisälläni.
Olin ennen William Decker. ITC:n työntekijä numero 273.
Nyt -
olen Sir William De Kere, Lordi Oliverin aide-de-camp.
Olit aika vakuuttava tänään, akateemikoksi, Marek.
- Mistä tiedät nimeni? - Tiedän teidän kaikkien nimet.
Luimme jokaisen raportin kaivauksistanne, -
ennen kuin teimme ensimmäisen matkamme tänne.
Kuinka monta kertaa olet ollut täällä?
Tarpeeksi monta, tunteakseni transkriptiovirheet läheisesti.
Transkriptiovirheet?
Doniger, se paskiainen.
Hän ei ole kertonut teille mitään, vai onko?
Mitä ne ovat?
Virheitä DNA:n uudelleenrakennus prosessissa.
- Kuin faxia lähettäessä. - Vääristymiä. Virheitä.
Virheet eivät vain ole kirjaimissa.
Vaan ruumiinosissa. Elimissä.
Olen matkannut liian monta kertaa. En selviäsi enää yhdestäkään.
Kaikki ne vahingot voidaan korjata, mutta ei täällä.
Ei tällä aikakaudella. Sinun täytyisi mennä takaisin.
Mikset paina merkkiä? Voisimme kaikki palata kotiin, Decker.
Nimeni on De Kere. Tämä on kotini.
Lordi Oliver odottaa Kreikkalaista tultaan.
Sen jälkeen selviämisenne riippuu historian tiedoistanne.
Kuinka hyvältä saat minut näyttämään.
Kun suosioni nousee, niin tekee teidänkin.
Jos minä kaadun, tekin kaadutte.
Marek, missä riipuksesi on?
De Kere. Decker, mikä ikinä hänen nimensä olikaan, otti sen minulta.
Voi, Luoja.
Olemme Edward De Johnness ystäviä.
- Edward De Johnness. - Se oppimestari.
Hän on isäni.
- Ovat englantilaiset vahingoittaneet häntä? - Emme tiedä.
- Aioimme pyytää apuanne. - Niin, tarvitsemme apuanne.
Tulkaa.
Meidän täytyy kiirehtiä. Aikaa ei ole paljon.
Lordi Oliver vaatii esitystä ennen iltahämärää.
Olisi parasta jos ette ylitä määräaikaa.
He ovat tehneet sen. Kaikki tarvittavat ainesosat ovat täällä.
Vähän raakaa, mutta kelpaa.
Mitä oikein puhun? En voi tehdä tätä.
En voi antaa heille Kreikkalaista tulta, ja vaikuttaa historian kulkuun.
- Olen ehkä jo vaikuttanut. - Mitä oikein tarkoitat?
Kun saavuimme tänne, eräs tyttö -
opasti meidät Castlegardiin.
Oikeastaan hänen takia menin takaisin, kun pakenimme.
Se tyttö sattui olemaan neiti Claire, Arnautin sisar.
- Oletko tosissasi? - Olen.
Vein hänet ranskalaisille, että he pitäisivät hänet turvassa.
Hän on uskomattoman tärkeä!
Hänen kuolemansa sai ranskalaiset voittamaan.
- Etkö ymmärrä? - Hiljempaa!
Nyt meidän täytyy olla Oliverin puolella, vain pysyäksemme hengissä.
Tämä on se paikka jossa kaivoin.
Tämä se on. Tämä on paikka jossa... Olemme täällä. Olemme...
Mitä tarkoitat?
Tämä on se kammio, jossa työskentelin.
- Anteeksi, mitä hän sanoi? - Arnautin armeija on valmiina hyökkäämään.
- Aika käy vähiin, meidän täytyy häipyä täältä. - Portaat ovat tuolla. Se on täällä.
Iso määrä trebuchetteja, herrani.
Mitä pieni tulipalo mahtaa näille kivimuureille?
Jousimiehet eteen ja pitäkää ratsuväki reservissä.
Iltaa herrat. Kuten sanoin, hyökkäämme tänä iltana.
Tuokaa trebuchetteja edemmäs -
ja varmistakaa, että ne ovat täysin suojattuja koko ajan.
- Täällä ei ole mitään. - Tämä se on.
Tämä on se kammio. Reikä oli täällä.
- Tulimme tästä alas... - Täällä ei ole mitään.
Marek olisi työskennellyt tuolla. Laatikko olisi...
Hyvä Luoja. Tämä on se laatikko.
Tämä on pergamentti, johon hän kirjoitti.
Isäni lasit.
- Meidän täytyy lähteä. - Ei, ei, laita ne takaisin.
Jos emme löydä tätä tulevaisuudessa, emme löydä isääsi ikinä.
Laita se takaisin.
Meidän täytyy mennä. Meidän täytyy mennä La Roqueen.
Ei, kivitaulu oli vahingoittunut. Joku oli vahingoittanut sitä.
"Minkälainen paskiainen vahingoittaisi jotain niin..."
Se olin minä.
Minä olin se pas...
Mitä hän tekee?
Odottakaa! Perääntykää! Älkää liikkuko!
Varo. Varo.
Se tunneli.
Tunneli!
Anna minulle soihtu.
Hei, anna se minulle. Kate, varo. Anna minun mennä ensin.
- Hae Arnaut? - Aivan, hae Arnaut. Mene.
- Pyydän, kiirehtikää. Kiirehtikää. - Kate, tule jo.
Onnistuitko?
Kyllä.
Varovasti, tämä on Kreikkalaista tulta.
Voitte räjäyttää meidät kaikki tällä helvettiin.
Sujuvasti ja rauhallisesti. Ei läikytetä..
Hyvä.
Ladatkaa trebuchetit!
Miehet, muistakaa että taistelette oikeuden nimissä -
ja että Jumala taistelee rinnallanne.
Liikettä miehet, nopeammin!
Trebuchet!
Paska.
- Oletko kunnossa? - Olen. Vauhtia, ei ole aikaa.
Tuokaa vettä!
Lordi Oliver, oppimestarin esitys.
Aivan. Katsotaan se nyt.
- Ymmärtäkää, herrani. En ole koskaan... - Näyttäkää minulle heti!
- Näyttäkää! - Kreikkalainen tulenne.
- Marek, ammu se! - Selvä, vauhtia.
Trebuchet!
Ampukaa!
En voi ampua sitä.
Ampukaa.
- Tulta! - Valmiina, tulta!
Pois tieltä. Liikettä. Päästäkää minut läpi.
Siinäkö se oli?
Eli petit minut. Lupasit minulle Kreikkalaisen tulen.
Minun pitäisi hirttäyttää teidät...
- Mitä? - Luvallanne, herrani.
Mitä enemmän vettä, sen enemmän tulta.
Hyvä.
Parempi.
Hyvä luoja, olette taikuri, ette oppimestari.
Haluan tätä joka tykkiin. Montako miestä tarvitsette?
- Kaksikymmentä. - Kaksikymmentä.
- Antakaa hänelle 20 miestä. - Kuten toivotte.
Tätä tietä, taikuri.
Jousimiehet taisteluasemille!
- Jousimiehet taisteluasemille! - Jousimiehet taisteluasemille!
- 81 prosenttia. - Ei, ei. Se on ohi.
En aio leikkiä heidän hengillään näin.
Emme voi saada täyttä tehoa tästä kyhäelmästä.
Mikä on turvallinen minimiteho?
Olemme onnistuneet 80 prosentillakin
Juurihan sanoit, että teho on 81 prosenttia.
- Ne olivat elottomia objekteja. - Peilit ovat pystyssä.
- Kuinka paljon aikaa meillä on? - 28 minuuttia.
Ei ole aikaa virheille.
- Heistä voisi tulla epämuodostuneita. - Voimmeko me?
- Kyllä voimme. - Se on liian vaarallista.
Luuletko, että annan sinun jättää heidät?
- Luuletko, että haluan? - En usko, että välitätte.
Heillä on siellä mahdollisuus jonkinlaiseen elämään.
Menetit mahdollisuutesi tuohon päätökseen ajat sitten.
Tämä ei ole enää sinun päätettävissäsi.
Tiedätkö mitä? Se on, ja olen päättänyt.
Olen pahoillani.
- Sytyttäkää vallihauta. - Kyllä, herra.
Sytyttäkää vallihauta!
- Sytyttäkää nuolenne. - Sytyttäkää nuolet.
Jousimiehet, valmistautukaa.
Jännittäkää.
Ampukaa!
- Yönuolet. - Yönuolet.
Pieni yllätys ranskalaisille.
- Valmiina! - Jännittäkää.
Ampukaa!
Yönuolia!
Siirtykää taakse!
Vetäytykää! Vetäytykää!
Olemme lähellä nyt. Olemme lähellä, tiedän sen.
Hienoa.
Hyvin tehy, herrani.
Lordi Arnaut... nopeasti, Luostariin!
Tunneli, joka johtaa suoraan La Roqueen, on löydetty Luostarista!
Tahdon 20 ritaria ja kaikki parhaat jousimiehemme.
Trebuchet!
Yksi tuollainen vielä, ja meistä tulee historiaa.
Voi ei.
Ei.
Me menemme. Eteenpäin, oikealle ehkä.
Ehkä vain...
Tai voisimme päästä ylöspäin? Voisimme mennä ylöspäin.
- Kate... - Ei, älä! Ei!
- Kate, - Ei.
Kate.
Ehkä emme huomanneet jotain. Ehkä käännyimme väärään suuntaan.
- Voisimme... - Liian myöhäistä.
On liian myöhäistä.
Käskin sinua luottamaan minuun, mutta petin sinut.
Olen pettänyt isäsi. Ja -
olen pettänyt kaikki. - Ei.
- Olen niin pahoillani. - Et sinä pettänyt.
Kate, tule tänne.
Tule tänne.
Richard, palaa taistelukentälle ja odota hyökkäysmerkkiäni.
- Kyllä herrani. - Luoja olkoon kanssasi.
Sulkekaa sisemmät portit!
- Tämä alkaa olla rasittavaa. - Piha on turvattu, herrani.
Hyvä, mutta ranskalaiset täytyy pistää järjestykseen.
- On aika. - Kapteeni!
On aika!
Robert.
Kolmetoista minuuttia jäljellä. Yritetään saada heidät takaisin.
Taasko käymme tämän läpi?
Mitä teet?
Mitä hittoa luulisit, että teen? Ajan etujamme.
- Mitä sinulle on tapahtunut? - Kuinka monia ihmishenkiä, -
on menetetty uusien keksintöjen takia?
- Se on kehityksen hinta. - Nämä olivat lapsia, eivät astronautteja!
- Tiedän! - He eivät tienneet!
Se vain pahenee, kun he palaavat epämuodostuneina!
Tiedät millainen media on.
He kiepauttavat sen ympäri, ja nimeävät "kuolonkoneeksi."
- Siinä on paha vika! - Ja sinä korjaat sen.
- Enkä korjaa. - Kuten korjasit kaiken muunkin.
- En. - Mitä?
- Et aio korjata? - Ei, en aio.
En voi uskoa, että noin vain heittäisit pois paikkasi historian lehdillä.
- Olen jo heittänyt, tiemme erkanevat. - Luuletko voivasi noin vain lähteä?
Mitä? Kramer!
Kramer?
- Laittakaa vanki valmiiksi. - Mikä on tahtonne, herrani?
- Takaisin hommiin. - Tuokaa hänet rintavarustuksille.
Haluan, että ranskalaiset näkevät hänet.
Heti paikalla, herrani.
- Annan veljellesi vaihtoehdon. - Voi paska.
- Sinut sidotaan rintavarustuksiin. - Mitä siellä tapahtuu?
Joko hän antautuu, -
tai hän tappaa sinut omilla aseillaan.
Toivokaamme, että miehellä, joka alentuu käyttämään omaa siskoaan vakoojana, -
on yhä edes ripaus kunniallisuudestaan jäljellä.
Luojan siunausta, neiti.
Se on hän.
Se on neiti Claire.
Luovutin hänet Arnautiin turvaan.
- Kuinka englantilaiset hänet saivat? - Se on historiaa.
Siinä tapauksessa, historia muuttuu.
Oliver!
Vapauta neiti Claire ja tuo hänet minulle, -
tai Luojan nimeen tuhoan asesäilösi.
- Marek! Ei! - Painu helvettiin täältä. Mene!
Seis!
Luojan tähden, jos tuo räjähtää, kaikki kuolemme.
- Laskekaa hänet alas. - Ei! Älkää koskeko häneen!
Herrani, jos hän pudottaa soihdun, -
hän tappaa myös tytön. Sitä hän ei tee.
Peräänny, De Kere. Tai Decker, vai mikä nyt olikaan nimesi.
Räjäytän asesäilönne helvettiin!
- Pakotietä ei ole. - Olet englantilainen.
- Ei, ei, emme ole. - Olette englantilaisia! Tämä on ansa!
- Juoskaa, herrani! - Marek!
- Työskentelette Oliverille. - Emmepäs.
Tapan teidät molemmat!
Matalaksi!
Olkaa varovainen, herrani.
Jousimiehet, rintavarustuksille!
- Pitäkää linja itätornilla! - Oliver!
Tappakaa hänet! Nyt!
- Arnaut! - Claire!
Meidän täytyy löytää muut.
Älä!
Pitäkää linja!
- Isä. - Chris, olet elossa! Kate, Luojan kiitos!
- Missä Marek on? - En tiedä.
Tuossa on Marek. Tuo on Marek.
Ei hätää, ei hätää, Claire.
Se olen minä. Se olen minä.
- Mitä aiot? - Avata portin.
Chris, pysähdy!
- Se on vahva. - Anna minä kiipeän, täytyy päästä ylös.
- Pääsetkö? - Joo.
Tämä on Ranskan puolesta.
- Meidän täytyy häipyä täältä. - Missä Marek on?
- En tiedä. - Hän meni Clairen perään. Tuolla.
Ei!
Korvani! Minun korvani!
Se olen minä.
- Se ei toimi. - Se on rikki.
- No niin. - Minä käyn hakemassa Marekin.
De Kere otti hänen...
- Juoskaa pellolle. - Emme ilman sinua.
Juoskaa keskelle peltoa, ja odottakaa meitä. Minä haen toisen merkin.
- Isä, mene hänen mukaansa. Menkää! - Ole varovainen.
Tänne näin.
Marek!
Chris, luulin että olit kuollut.
Merkkisi! Mennään!
De Kere! De Kerellä on paikantimesi!
Stern!
Avaa tämä ovi.
Missä Kramer on?
Helvetti!
Vie minut kotiin. Pyydän.
Mene!
- Se toimii. Ole varovainen. - Tule, lähdetään.
- Marek, tule! - Häipykää täältä!
Meillä on alle minuutti aikaa! Mennään kotiin, tule!
Mennään!
Lähdetään! Tule jo, he odottavat!
- Mene. Häipykää täältä. - Ei. Mennään kotiin!
Olen kotona, Chris.
Chris, mene nyt vain.
Hyvästele heidät puolestani.
Tulee ikävä sinua, Marek.
Jos voit tehdä sen, tee se. Yksi minuutti. 81 prosenttia, onko selvä?
- Mitä hän aikoo? - Suuntaa keloille.
- Tulkaa! - Tässä on hyvä.
- Odottakaa! - Siinä hän on.
- Odottakaa! - Tule jo! Missä Marek on?
- Hän jää tänne. - Lähdetään.
- Paina merkkiä. - Painan.
Kenttäkupruja! Joku on tulossa takaisin!
Mitä? Ei!
- Ei! - Sinun täytyy...
Minulla ei ole paikanninta.
En ikinä pääse kotiin.
Missä Marek on?
Ja François?
- Isä. - Niin?
Kate soitti luostarin kaivauksilta.
Hän on saanut sarkofagin kaivaukset päätökseen ja haluaa meidät sinne.
- Haluatko ajaa? - Joo, minä ajan.
Katsokaa, mitä löysin.
Jos Marek olisi palannut kanssamme kotiin, mitä tässä olisikaan lukenut?
Voi Luoja.
"Andre Marek,
"Rakastettunsa, Clairen kanssa."
Luoja.
"Rakastavat vanhemmat Katherinelle, -
"Christophelle, -
"ja Françoisille." Rakas François.
"Ystävilleni, jotka elävät minua kauemmin, -
"olen valinnut upean elämän.
"Kuoli 1382."
Syntyi 1971.
He tekivät oman historiansa.
Yhdessä.